home
***
CD-ROM
|
disk
|
FTP
|
other
***
search
/
Chip 1996 April
/
CHIP 1996 aprilis (CD06).zip
/
CHIP_CD06.ISO
/
hypertxt.arj
/
92
/
ALAPOK3.CD
< prev
next >
Wrap
Text File
|
1995-09-17
|
18KB
|
354 lines
@VA szürke valóság@N
@VAz IBM PC-k alapkiépítése@N
Alapkiépítés alatt a következôket értjük: a számítógép
központi egységét, az operatív memóriát (röviden memóriát),
a billentyûzetet, a monitort, és legalább egy háttértárolót.
A felsorolt egységek kapcsolatát mutatja az 1. ábra. Itt
rögtön egy fogalmi zûrzavarba akadunk. Az ""IBM PC" ma már
akár öt féle gépet jelenthet. Megjelenésük sorrendjében: PC,
XT, AT, 386-os, 486-os. A fontosabb (átlag)adatokat az 1.
táblázat foglalja össze.
PC XT AT 386 AT 486 AT
proc. típusa 8086 8086 80286 80386 80486
bit 16 16 16 32 32
órajel (MHz) 4 4-8 10-20 20-40 30-50
memória (KB/MB) 256 512 640-2 2-4 2-8
floppy (KB/MB) 360 360 1,2/1,44 ua. ua.
merevlemez (MB) -- 10-20 20-160 40-700 40-700
1. táblázat
E táblázat csak nagy vonalakban helytálló. Létezik XT
1,2 Mbyte-os floppymeghajtóval, AT merevlemez nélkül
(például mint hálózati munkaállomás) stb. A megnevezés
alapja a processzor típusa (Intel 8086, ..., 80486), s míg
az XT-knek van merevlemezük, a PC-knek nincs. Legalábbis az
IBM PC-kkel induló családban az elsô merevlemezes gépeket
nevezték el XT-nek -- mára viszont a ""PC" szó bármilyen,
IBM PC-vel kompatibilis gépet jelölhet (tehát 486-ost is).
@VBillentyûzet@N
A billentyûzetrôl röviden: megtalálhatók rajta a
szokásos írógép billentyûk (némileg más elrendezésben); egy
elkülönített számbillentyûzet (adatrögzítési feladatokra),
amely egyben a kurzormozgatás funkcióját is ellátja a 83
gombos változatban; a funkcióbillentyûk ([F1]-tôl [F10]-ig
vagy [F12]-ig), amelyek feladatát mindig az éppen mûködô
program határozza meg; illetve az úgynevezett vezérlô
billentyûk ([Alt], [Ctrl], [Enter] stb). Érdemes arra
figyelni, hogy szinte minden billentyûzeten található
(többnyire a hátlapján) egy kis kapcsoló, amellyel
beállítható, hogy XT vagy AT géphez kívánjuk használni.
@VMonitor@N
A monitorok kérdése már nem intézhetô el ilyen röviden.
Nagyon sokféle képernyô létezik, s végeredményben ezek
mindegyike csatlakoztatható gépünkhöz. Ennek azonban az az
ára, hogy egy adott monitortípus mûködtetéséhez szükségünk
van a neki megfelelô ún. vezérlôkártyára is (ami egy
mozdulattal helyére illeszthetô a gép felnyitása után). A
monitorokat jellemzi színes voltuk (hány színt képesek
megjeleníteni -- ha csak egyet, akkor monokróm avagy ""mono"
a megfelelô jelzôjük); felbontásuk (hány pontot képesek
megjeleníteni, milyen finoman rajzolnak); s méretük. Az
alább felsorolt, legelterjedtebb kártya/monitor típusok
közül a választást az általunk elvégzendô feladatok, és
pénztárcánk határozza meg.
megnevezés típus(ok) legjobb grafikus
felbontás, színek száma
monokróm MGA, Hercules 720x348, mono
színes CGA 640x200, mono
320x200, 4 szín
EGA sokféle 640x350, 16/64 szín
VGA sokféle 640x480, 16/262144 szín
320x200, 256/262144 szín
Super VGA sokféle 640x480, 256/262144 szín
800x600, 16 v. 256 /262144 szín
1024x768, 16 v. 256 /262144 szín
stb.
2. táblázat
A megnevezésekben itt is nagy a kavarodás. A megadott
felbontások a szabvány szerinti alapkövetelményeket jelzik.
E szabványokat mindig az elsô, új néven megjelenô IBM
gyártmányú videokártya jellemzôi szabják meg, s nem
hivatalokban döntik el. Ez alól is kivétel a Hercules,
amelyet soha nem gyártott az IBM, s olcsósága révén terjedt
el. A legtöbb kártyagyártó a szabványt meghaladó
felbontással kínálja termékeit. A ""Super VGA" megnevezést a
piac szülte, a kiemelkedô felbontású VGA kártyákra; az ott
megadott három felbontás csak három példa a leggyakoribb
""szuper" felbontásokra. A felbontásnál az elsô szám a
vízszintesen, a második a függôlegesen megjeleníthetô
képpontok számát adja meg. A ""/64", ""/262144" a szokásos
jelölés arra, hogy az egyszerre megjeleníthetô 16 vagy 256
szín hány színbôl (mekkora ""palettáról") választható ki. A
táblázatban nem szerepelnek azok a speciális, nagyon nagy
felbontású, és többnyire grafikus processzorral
felgyorsított grafikus kártyák, amelyeket a gyártók saját
elnevezéseikkel kínálnak.
A szövegek megjelenítésében a skála a 80 oszlop és 25
sor lehetôségétôl (CGA) a 132 oszlop és 60 sor (Super VGA)
felbontásig terjed. A monitorok méretét a képernyôátló
inch-ben (colban) kifejezett nagyságával jellemzik (1 inch =
2,54 cm). A használatos tartomány 10--24 col, a 14 col
messze a leggyakoribb. Az árak minden tényezôt figyelembe
véve 8000 Ft-tól 500 ezer Ft-ig terjednek (1991-ben).
Meggondolandó tehát, hogy milyen monitort alkalmazunk. A
legtöbb irodai alkalmazáshoz (szövegszerkesztés, adatkezelés
stb.), otthoni munkára bôven elegendô a monokróm grafikus
monitor (Hercules). Grafikai jellegû mérnöki munka
(gépészeti tervezés, áramkörtervezés stb.),
kiadványszerkesztés megköveteli a nagyfelbontású színes
monitort (EGA, VGA). Az újabb játékok kihasználják a VGA
lehetôségeit, ami sokak számára fontos szempont lehet.
Határozottan nem javasoljuk a CGA monitor használatát. Az
EGA kártyák és monitorok gyártásával világszerte leálltak,
kivéve néhány gyártót, aki még kitart pár hónapig. Ennek az
az oka, hogy a jóval jobb minôségû VGA-k ára az EGA-hoz
közeli szintre csökkent. Gyakorlatilag az olcsó Hercules és
a drágább VGA közt érdemes választani.
@VMágneslemezes tárolók@N
Mint már tisztáztuk, adatainkat, programjainkat
állományok, file-ok formájában háttértárolón ôrizzük. A
leggyakrabban használt két típus a hajlékonylemez (floppy
disk), illetve a merevlemez (hard disk, winchester). Közös
bennük, hogy az adatokat mágneses formában rögzítik rajtuk.
A mágneses jelek felvitelét külön eszközök, az úgynevezett
meghajtók végzik (irattáros), s ezek a meghajtók (drive-ok)
gondoskodnak a mágneses jelek visszaolvasásáról is. A két
lemezfajta fizikai felépítése egy vonatkozásban hasonló:
koncentrikus körökbôl (sáv, track) épülnek fel, s azokon
belül találhatók a blokkok (block, sector).
A lemezek használhatóságának elôfeltétele, hogy minden
blokk-kezdetet ellássunk egy azonosító információval. Ezt a
folyamatot hívjuk a lemezek formázásának (formattálás), amit
a megfelelô parancs kiadása után a meghajtó végez el.
Vigyázat! Ha adatokat tartalmazó lemezt formázunk, rajta
levô adataink elvesznek!
A hajlékony lemezek ténylegesen megfelelnek nevüknek:
egy igen vékony mûanyag alapra került fel az adatrögzítésre
alkalmas mágneses réteg. Ezért szükséges a lemezeket
védôborítóban tartani. A manapság használt gépek a floppy
lemezek mindkét oldalát írják, olvassák, tehát úgynevezett
kétoldalas lemezeket kell használnunk. A legelterjedtebb
lemezformátumok:
Kapacitás 360 KB 1,2 MB 720 K 1,44 MB
Méret (inch) 5,25 5,25 3,5 3,5
Track/inch (tpi) 48 96 135 135
Felirat DS/DD DS/HD MF/DD MF/HD
Géptípus XT AT XT AT
3. táblázat
Bármelyik lemeztípust használjuk is, minden esetben
lehetôségünk van adataink védelmére, a lemez védôburkolatán
található írásengedélyezô ablak leragasztásával,
átállításával. A 3 1/2 colos lemezeken kis lapka
helyettesíti ezt. Ezt viszont olyan állásba kell tolni az
írásvédelemhez, hogy a lapka által letakart kis ablak
szabaddá váljék.
Figyelem! Az AT gépek 1,2 Mbyte-os floppymeghajtója
képes elolvasni az XT-n felírt 360 Kbyte-os lemezeket.
Fordítva ez nem igaz! Még akkor sem mindig mûködik a dolog,
amikor egy XT-n formázott 360 Kbyte-os lemezre AT-n felírt
adatokat XT-n kívánunk elolvasni.
A merevlemez elnevezés némileg megtévesztô. Valóban
kemény anyagból készült az alaplemez, de nem egyetlen
lemezrôl van szó, hanem közös tengelyre szerelt 2-9 lemez
alkotja a ""lemezt". Ennek megfelelô számú író/olvasó fej
van a meghajtóban. A fejek a lemezektôl kb. 1 mikrométer
(0,001 milliméter) távolságra helyezkednek el. A lemezek
igen nagy sebességgel (másodpercenként 60 fordulattal),
légritka térben forognak. Ennek következtében a winchester
mechanikai behatásokra igen érzékeny (por, rázkódás stb.).
Ez az ára a sokszorosára növelt tárolókapacitásnak: a ma
kapható merevlemezek 800-900 track/inch sûrûség mellett
20--160 Mbyte adat tárolására képesek. (1 Mbyte nagyjából
egymillió betût jelent!).
Figyelem! Régebbi típusú merevlemezek esetén mozgatás,
szállítás elôtt a fejeket úgynevezett parkolópályára kell
állítani, ami egy segédprogrammal egyszerûen megtehetô.
A PC-k általában két floppymeghajtót kezelhetnek. Jelük
A: illetve B:, a merevlemez meghajtók jelölése C:-tôl
kezdôdik.
@VNyomtatók@N
Az IBM PC kategóriájú számítógépekhez két
nyomtatótípust: mátrixnyomtatókat illetve lézernyomtatókat
használ az alkalmazók döntô többsége. A mátrixnyomtatók a
karakterek megalkotásának módjáról kapták nevüket. Ezek a
nyomtatók a betûket, számokat, írásjeleket kis pontokból
állítják össze.
Ezt, a pontok által kitöltött táblázatot nevezzük
mátrixnak. Minden karakter képének megfelel egy ilyen
táblázat (a monitorok is hasonlóan jelenítik meg a
karaktereket). A mátrixnyomtatók írófeje egymás felett
elhelyezkedô, általában 9 darab tûbôl áll. A fej adott
sebességgel elhalad (a precíziós léptetômotor jóvoltából) a
festékszalag elôtt, s amikor egy karakter kirajzolása
szükségessé válik, a tûk ráütnek a festékszalagra és így
nyomot hagynak -- a megfelelô kombinációban -- a
festékszalag mögötti papíron.
Mûködési módjuk révén a mátrixnyomtatók képesek grafikák
nyomtatására, és magától értetôdô módon a magyar
karakterkészlet (ékezetes betûk) nyomtatására is. Nyomtatási
sebességük 80--120 karakter másodpercenként, de ez függvénye
az alkalmazott nyomtatási módnak is. E nyomtatók ugyanis
képesek gyors, durva felbontású (draft) módban, illetve
közepes felbontással (NLQ, Nead Letter Quality, közel levél
minôségû), de lassabban nyomtatni.
Åltalában többféle karakterkészlettel rendelkeznek,
állítható a betûnagyság, sortávolság stb. Nyomógombok
segítségével is megvalósítható legtöbbjükön a papírbefûzés,
soremelés és lapdobás, üzemmódváltás. Beállítható a
másolatok száma, s az, hogy úgynevezett leporelló papírra
(lyuggatott szélû, perforálással lapokra osztott
papírszalagra), vagy normál írógép-papírra kívánunk
nyomtatni. A számítógéphez Centronics szabványú
(""párhuzamos") bemeneten csatlakoznak. A párhuzamos
ki/bemenet (port) annyit jelent, hogy az 1 byte-nyi
információ egyszerre kerül átvitelre, a 8 bitet továbbító 8
vezetéken keresztül. (Soros port esetén a 8 bit ""sorbaáll",
egymás után kerül továbbításra, tehát olcsóbb, de lassabb).
Jelenleg -- viszonylag alacsony áruk, megbízható
mûkôdésük, olcsó üzemük miatt -- a legelterjedtebb
nyomtatónak számítanak, illesztésük minden fontos alkalmazói
programhoz megoldott. Manapság már kaphatók 24, sôt 48 tûs
színes mátrixnyomtatók is, amelyekkel gyakorlatilag (igaz,
lassan) nyomdai minôségben is lehet nyomtatni.
A lézernyomtatók nagy része szintén valamiféle mátrix
szerint dolgozik, ezt hívják bittérképes vagy raszteres
nyomtatásnak. Mûködési elvük sokkal bonyolultabb a
mátrixnyomtatókénál, de meg is van az eredménye. Egy tipikus
asztali lézernyomtató 1 col hosszon 300 pontot nyomtat
(vagyis 300 dpi felbontású), s egy oldal nyomtatása néhány
másodpercet vesz igénybe. Ennyi idô alatt az egész oldalon
kilencmillió pontot festékez be vagy hagy fehéren.
Érthetô, hogy minden lézernyomtató maga is egy
számítógép, amelynek lelke a raszteres képfeldolgozó egység
(Raster Image Processor, RIP), s kell hogy tartalmazzon
legalább 512 Kbyte, de inkább 1 Mbyte RAM-ot, mivel a teljes
oldal képét elôre elkészíti.
A lézernyomtatók másik típusa vektorosan írja le az
ábrázolandó adatokat. A vektoros leírás azt jelenti --
némileg leegyszerûsítve --, hogy a számítógép meghatározza
egy vonalszakasz két végpontját, s egyenest húz közöttük. Az
így kapott rajzok és karakterek jóval élesebbek,
kontúrosabbak, s alkalmasabbak a késôbbi manipulációkra
(döntés, forgatás, méretváltoztatás stb.), mint az a 3. ábra
vázlatán látható.
Az igazi nyomdai rendszerek csak így mûködhetnek. A
bonyolult matematikai eljárást egy kváziszabvánnyá vált
úgynevezett oldalleíró nyelv, a PostScript valósítja meg.
Sajnos a PostScript alapú nyomatók ára legalább kétszerese a
raszteres lézernyomtatókénak.
@VEgér@N
Az Apple cég nevéhez fûzôdik az elsô felhasználóközpontú
grafikus operációs rendszer megalkotása. Ez annyit jelent,
hogy a felhasználónak többé nem kellett misztikus
kulcsszavakat hibátlanul bepötyögnie a billentyûzeten, hanem
elôre megalkotott ábrácskák (ikonok), szavak jelentek meg a
képernyôn, s csak választania kellett. Ezt pedig az egérnek
nevezett eszközzel tehette, amit az asztalon ide-oda
tologatva, a képernyôn mozgó nyilat a kívánt funkcióra
irányítva, kattintott egyet az egér gombjával, s elindult
például kedvenc játéka.
A szoftverfejlesztôk hamar felismerték az egérben, mint
beviteli eszközben rejlô lehetôségeket, s egyre-másra
jelentek meg a programok új, egérhez igazított változatai,
ikonokkal, legördülô menükkel, párbeszédes ablakokkal. IBM
PC-re is elkészült a grafikus kezelési felület, a Microsoft
cég terméke, a Windows, amelynek 3.0 verziója elsöprô sikert
aratott. Ma már bizonyos programok egér nélkül gyakorlatilag
használhatatlanok (Ventura, PCTools, Word stb.). Åltalában
úgynevezett soros egeret használnak, amely a számítógép
RS-232 szabványú (""soros") kimenetére csatlakozik.
Mûködéséhez egy kis szoftver szükséges, amelyet általában az
egérrel együtt adnak.
@VPlotter@N
Rajzgéprôl van szó, amit elsôsorban a mérnöki munkában
lehet használni. Külön, virágzó ággá vált a számítógéppel
segített tervezés (Computer Aided Design, CAD). A tervezés
eredményeként keletkezô rajzok megjelenítését oldják meg a
plotterek. Egy X-Y síkban gyakorlatilag folyamatosan
mozgatható (0,5 mm pontosággal) toll készíti el az ábrát,
rendszerint A4-esnél nagyobb formátumban, általában
színesen, több, különféle színû tollal rajzolva.
@VScanner@N
A scannerek (lapbeolvasók) képek és szövegek bevitelére
alkalmas eszközök. A scanner megvilágítja az eredeti ábrát,
szöveget, s egy benne elhelyezett érzékelô méri a
visszatükrözött fény mennyiségét. A mért adatokat a scanner
digitális jelekké alakítja, s ezeket továbbítja a számítógép
memóriájába. Ily módon (s ez a lényeg) az eredeti képnek egy
digitalizált formája jelenik meg a számítógépben, amely
tovább alakítható (átrajzolható, javítható, kicsinyíthetô,
színezhetô stb.), sôt szövegbe, kiadványba illeszthetô,
nyomtatható. Ha rendelkezünk optikai karakterfelismerô
(Optical Character Recognition, OCR) szoftverrel, akkor
megszabadulhatunk az egyszer már kinyomtatott szövegek
begépelésének rabszolgamunkájától. A scannerek asztali és
kézi kivitelben kaphatók, utóbbiak jóval olcsóbbak.
@VStreamer@N
Ez az eszköz nem más, mint egy igen jó minôségû, igen
gyors, speciális kazettákkal mûködô kazettás magnó. Egy
kazettára 30--160 Mbyte adat vihetô fel 15--20 perc alatt.
Feladata ebbôl következôen a merevlemezek tartalmának
biztonsági célú lementése, akár naponta is. Használata ott
indokolt, ahol naponta nagy mennyiségû olyan adat képzôdik,
kerül rögzítésre, amely pótolhatatlan. (Programjaink
biztonsági másolata jobb, ha lemezen van).
Természetesen rengeteg más periféria is használatos:
fényceruzák, joystickek, vonalkód-olvasók, adatrögzítôk,
beszédgenerátorok stb. -- csak a legfontosabbakra tudtunk
kitérni.
@KBánhegyesi Zoltán@N
┌────────────────┐ ┌───────┐
┌────────────┐ │ központi │ │ │
│billentyûzet├─>│ processzor ├─>│monitor│
└────────────┘ │ (CPU) │ │ │
└────────────────┘ └───────┘
^
│
v
┌──────────────┐
│ memória │
│ (ROM és RAM) │
└──────────────┘
^
│
v
┌─────────────────┐
│ háttértároló(k) │
│ (lemezegységek) │
└─────────────────┘